Her, tag sådan en.
Vil De have en? Der er åbent hus på abbediet.
Det er til støtte for hospitalet.
Goddag, vil De have sådan en?
Bare tag familien med. Skal du have en?
ÅBENT HUS
Hvad betaler de for? Her er ikke noget at se.
En Reynolds, et par Romneyer og Winterhalter.
Det er alt. De burde besøge Tate Gallery i London i stedet.
- Det er ikke derfor. - De vil se hjemmet.
- Ikke tingene. - Hvordan vi lever?
Det kan man sige. Folk er nysgerrige.
Dr. Clarkson, hvad siger De?
Det er dyrt at behandle folk i dag.
- Vi kan rejse mange penge. - Det er kun i én dag.
Mary og Tom har besluttet sig.
Ja, når Mary har talt -
- så tæller min mening ikke.
- Det gør da ikke noget, vel? - Nej, men det er noget pjat.
Jeg bryder mig ikke om, at de snuser rundt.
Hvem siger, at de ikke stjæler en førsteudgave?
Ikke for høje tanker om dine medmennesker.
Jeg har livserfaring.
Hvorfor skulle folk betale penge for det?
Du vil ikke vide, hvordan andre bor?
- Nej. - Hvis du havde chancen -
- ville du så se kongepaladset? - Hvorfor dog?
De sover i en seng, spiser ved et bord.
Jeg tænker altid, om andre har det bedre end mig.
Det er farligt. Man tror, de har det bedre.
Det vil man ikke have.
Og så gør man klar til at halshugge dem.
Du ser så lyst på tingene.
De burde være åbne. Hvad giver dem ret til at lukke folk ude?
Ejendomsretten, hjørnestenen i ethvert civiliseret samfund.
Det kunne være en god ting.
De kan beundre godt håndværk og smukke malerier.
Men de vil selvfølgelig spørge -
- hvorfor Crawley-familien har alt det.
Tak, mr. Molesley. Det kunne jeg ikke have sagt bedre.
Hvorfor har de det?
Hvordan går det med jobsøgningen, mr. Barrow?
Hvorfor skulle man betale for at se et helt almindeligt hus?
Ikke alle lever i et hus som Down Abbey.
Kom nærmere, kom nærmere, kom og se en spisestue.
Med et rigtigt bord og stole.
Folk har altid betalt butleren for at få lov.
Elizabeth Bennett ville gerne se Pemberley.
Og det blev pinligt for hende -
- hvis jeg husker korrekt.
Og hvad med Robert? Han er meget syg.
Han er i bedring.
Og Cora er dygtig.
Ja, hun er dygtig.
Hun fører an i revolutionen.
Det er afgjort. Downton Abbey holder åbent hus.
Dr. Clarkson er taknemmelig.
Kom Clarkson forbi?
Så er han blevet svagere.
Jeg tænker, han godt kan se meningen.
Tror du selv på det? Selv efter at Robert-
- blev reddet, fordi der var et hospital i nærheden?
Som lord Merton påpegede -
- ville Robert være blevet behandlet alligevel.
Hvordan har lord Merton det?
Som altid.
Og dig...
Bløder du op?
Nej. Nej!
- Hvad var det? - Bertie Pelham.
Han vil mødes med mig i London.
Hvorfor beder du ham ikke komme forbi her?
- Hvis du da vil. - Det vil jeg.
- Er han god? - Modsat din mekaniker?
Jeg er altså mekaniker.
Vi holder åbent hus. Han har måske nogle idéer.
Jeg spørger ham.
Jeg må hellere gå nu. Jeg er sent på den. Vi ses i morgen.
Du behøver ikke komme forbi hver dag. Du bør studere.
- Der er vel snart eksamen. - Ja.
Er du nervøs? Jeg bør være det.
Jeg kender svaret. Men vil jeg kunne huske det?
- Hvor foregår det? - På skolen. Rektoren forestår.
- Mr. Molesley klarer det. - Du skylder ham.
Ja. Men han har også nydt det.
- Til mrs. Patmore. - Hvad er det?
- Et takkebrev, med taknemmelighed. - Det ved hun jo godt, du er.
- Det skader ikke at sige det. - Pas nu på.
- Hun er så nysgerrig. - Giv hende det nu bare.
Det er pænt af dig. Du skulle have sendt en lakaj op.
Jeg ville se, hvordan De har det, milord.
Og jeg tænkte, De gerne ville have lidt af det her.
Det ser farligt ud.
Det er fra Château Chasse-Spleen, milord.
- Jeg hældte den om for letheds skyld. - Chasse-Spleen? Det lyder godt.
Det var lord Byrons yndlingsvin..
Han havde styr på sin vin. Og på kvinder.
Men Carson, jeg bliver nok nødt til at takke nej.
- Jaså? - Ja, desværre.
Sommetider her i livet må man foretage ofre.
Og jeg tror, jeg må indse, at jeg ikke kan fortsætte som før.
- Det er jeg ked af at høre. - Jeg er mere ked af det.
Apropos nødvendige ofre -
- så har jeg tænkt over noget.
Vi må komme videre med at skære ned på personalet.
Vi har kun talt om det.
De nye stuepiger bor i landsbyen, så de koster mindre -
- og vi har kun én rideknægt og én staldknægt.
Men vi har stadig en underbutler og to lakajer, i disse tider.
Mr. Barrow har søgt andet arbejde.
Men uden held.
- Kan vi gøre noget for ham? - Jeg taler med ham, milord.
Hvad synes du om at holde åbent hus?
Jeg mener, det er risikabelt, nu De spørger -
- men jeg ved ikke, om det nytter noget.
- Risikabelt? Det er idiotisk. - Det giver det samme.
Det er en fejl.
- Men det kan vel ikke stoppes nu. - Nej, det er for sent.
Men hvad skal vi dog vise dem?
At lady Grantham strikker?
Lady Mary i badet?
Hvad er det her?
Næ, det er til mig.
Fra mr. Mason. Hvad laver det der?
Han bad mig give dig det.
Jeg kunne ikke finde det. Det må være røget ud ved en fejl.
- Det har været åbnet. - Har det?
Hvad skete der med ham? Hvad lød dommen på?
- Ti år, milady. - Ti år?
Du godeste.
Ja. Jeg er glad for, at jeg ikke skulle vidne nu.
Godnat, Baxter.
Er du her? Hvad er klokken?
Det er sent. Læg dig til at sove igen.
Vi må hellere invitere mama.
Hun må føle sig udenfor.
Hun har andet at tænke på.
Hun håber, at din operation vil få folk over på hendes side.
Jeg ville dø, hvis jeg skulle til York.
De kan stadig operere her, så intet har ændret sig.
Lad os nu ikke gøre det værre.
Det skal blive værre, før det kan blive bedre.
Skal vi ikke tænde op? Det har vi fortjent.
- Jeg går i seng nu. - Du er vel ikke syg?
Hvis du er sløj, så sig det til mig.
Du må ikke holde mig udenfor.
- Jeg er ikke syg. - Ved lady Mary det?
Nej, ikke endnu.
- Fortæl hende det. - Eller dr. Clarkson.
- Nej, dr. Ryder. - Det har vi ikke råd til.
Lady Mary skal ikke betale.
Jeg har en opsparing. Vi sælger jo huset.
- For at købe et nyt. - Det er noget pjat.
Tal med hende. Hun vil være enig.
Og jeg betaler.
Her kunne jeg godt spise morgenmad.
Bare engang imellem.
Det kan du roligt gøre.
- Kan du lave kaffe? - Det kan jeg da.
Det er ikke svært.
Der tager du fejl. Det er en kunst.
Tal med mrs. Patmore.
Ja, hvis du ønsker det.
Og så vil jeg gerne have, at vi shiner stedet op.
Vi kan sætte karlen til at polere lidt.
Jo, hvorfor ikke?
Og bed en af stuepigerne om at rede sengen.
- Er den ikke pænt nok redt? - Det er da fint.
Men jeg kan så godt lide de skarpe hjørner.
Jeg er da glad for, at det er fint.
Du skulle have sagt det.
Det er næppe alvorligt.
Hvad siger Bates?
Han vil sende mig til dr. Ryder.
Han vil betale, men det virker lidt ødselt.
- Dr. Clarkson er god nok. - Nej, vi tager London.
Jeg har lyst til en udflugt.
- Overnatter vi? - Hos lady Rosamund.
Pak noget selskabstøj. Let smart.
Jeg ringer lige.
Jeg fik din besked. Hvad er der sket?
- Jeg bestiller kaffe. - Du bør da vist -
- bestille lugtesalt. - Det er alvorligt, ja.
- Jeg har fået brev fra præsidiet. - Lad høre.
De vil slå os sammen med York.
- Det vidste vi jo. - Ja.
- Jeg bliver her. - Godt.
- Mrs. Crawley bliver som uddeler. - Fornuftigt.
Men de vil tilbyde dig formandskabet.
- Mig? Hvorfor? - Du har gjort indtryk.
Hvad så med mama?
Lady Grantham skal, og jeg citerer:
"... have lov til at fratræde efter så lang og tro tjeneste."
Du godeste. De har fyret Kaptajnen.
De har ret.
De kan jo ikke have en i ledelsen -
- som mener, arrangementet er en fejl.
- Du bakker op? - Selvfølgelig.
Han anbefalede dig som afløser.
Hun er ikke ung længere, og som mrs. Crawley siger -
- ville hun lade ordningen kuldsejle. - Sikkert.
Og den nye præsident skal involveres i logistikken.
Det ville hun ikke gå med til.
Så jeg skal overtage -
- og have mere ansvar, end hun havde?
Du vil gøre det fantastisk.
Hvem skal fortælle det?
De skriver til hende, når de hører fra mig.
Jeg må tale med hendes søn.
Vi ønsker ikke andre forslag.
Gør vi ikke?
Det ville måske være nemmere for alle.
Godt. Vi ses klokken 20. Sig ikke, det er mig.
Jeg vil gerne overraske ham.
Find på noget.
Godt, farvel.
Så det er Hendes Nådes hastesag?
- Ikke kun det. - Men det er alvor.
Middag med Evelyn Napier på Criterion?
Jeg kom ofte på Criterion.
Behøver du være sådan en lyseslukker?
Jeg har faktisk gode minder derfra.
Hils ham. Jeg håber snart at se ham.
Evelyn? Hils ham også fra mig.
Evelyn og alle andre, der kommer.
Tag med mig. Det bliver sjovt. Hvis du tør.
- Du trænger til at komme ud. - Udmærket.
Jeg pakker. Men vi skal tilbage og være klar til åbent hus.
Bare rolig. Vi tager hjem i morgen.
Kan du klare dig uden os, Edith?
Jeg kan klare mig lige sålænge, det skal være.
- Vil du ikke med? - Og se Mary flirte med chaufføren?
- Nej tak. - Vær nu glad på hendes vegne.
Så meget, som hun ville være for mig.
Barrow, lad ham nu ikke udmatte dig.
- Det er fint nok. Ikke? - Jeg muntrede ham op.
Sådan så det ikke ud.
Har du brug for opmuntring?
Det har vi alle ind imellem, milady.
Jeg mener det, George. Lad mr. Barrow arbejde.
- En gang til. - Godt, så. Og op med sig.
Vi tager af sted nu.
Jeg tager Tom med.
Jeg er misundelig. Jeg er så træt af det her værelse.
Barrow virker trist. Ved vi hvorfor?
Vi har talt om at afskedige personale.
Carson og jeg mener, han er et oplagt valg.
- Fyrer du ham? - Ikke godvilligt.
- Jeg håber, han finder noget andet. - Javel.
Så forstår jeg bedre.
Han er frygtelig sød ved George og pigerne.
Og George kan engang selv hyre ham.
Farvel, søde.
- Se at få hvilet ud. - Hvilet ud?
Bare rolig, Bates. Hun er snart hjemme igen.
Vi behøver ikke bekymre os.
- Anna har en aftale i aften. - Jeg ringer.
Jeg er Dem dybt taknemmelig, milady -
- men jeg betaler regningen.
- Det var min idé. - Og det var en god idé, milady.
En idé, som har ført os tæt på stor lykke.
Men jeg vil helst selv betale.
Udmærket. Det skal vi ikke skændes om.
Vil du savne mig?
Jeg savner dig, bare jeg ikke kan se dig.
Det er jeg glad for at høre.
Han får ikke lov at betale.
Vær nu sød. Hans stolthed er vigtigere for ham end penge.
Tak, mr. Branson.
Mr. Barrow, om 20 års tid -
- arbejder der næppe en eneste lakaj her.
Lady Edith klarer sig allerede uden stuepige -
- og hvis Anna rejser, vil lady Mary næppe hyre en ny.
- Det er ikke kun Dem. - Jeg er den første.
De er underbutler -
- en stilling, som dufter af en svunden tid.
Ingen beklager det mere end jeg -
- men De hører ikke til i dag.
Og det gør De?
Et hus som Downton kan næppe køre uden en butler.
Så ja, det gør jeg-
- Nå, du er optaget. - Nej, vi er færdige.
Eller en af os er.
Fortsat god dag, mr. Carson.
Jeg tænkte, vi kunne spise -
- i hytten i aften. - Glimrende.
Du kan jo spørge mrs. Patmore til råds.
Det behøver ikke være avanceret.
Nå, ikke? Det var da dejligt.
De får en dato, når den er klar.
Jeg glæder mig virkelig. Tænk engang.
Kan mrs. Patmore undvære Daisy?
Det vil tage hele dagen. Der er seks opgaver.
Det kan de godt. Alle mener, hun gør det rigtige.
Jeg håber, de værdsætter Deres rolle i det.
Jeg nåede ikke selv båden -
- og mener, det er vigtigt, at andre gør.
Mr. Molesley, jeg har tænkt på, om De vil hjælpe mig?
- Hvad? - Ikke nødvendigvis som lærer.
Jeg må lære mere om Dem. Men jeg kan lide Deres respekt for uddannelse.
Jeg kan lide Deres entusiasme og vil gerne udnytte den.
Jeg er helt overvældet.
Tænk over, om De vil tage en prøve -
- primært i almen viden.
Det er sødt af dig, mama, men jeg har det meget bedre nu.
Jeg tænkte nok, det var et godt tegn, at jeg ikke var blevet tilkaldt.
Nu er jeg her, og jeg er glad for -
- at kan tale om det her fjolleri med at holde åbent hus.
Det er på plads, mor.
Jeg forstår ikke, hvad folk gerne vil se -
- men siden det er afgjort-
- skal jeg så klippe en snor over, når dørene slås op?
Som formand for hospitalet-
- bør jeg have en rolle. Det er det, vi rejser penge til.
Det bliver ikke nødvendigt.
Dørene åbner klokken ni. Hvem kommer så tidligt?
- Jeg dør ikke af det. - Men vi gør måske.
Godt, lad mig høre, hvad I beslutter.
Patienterne er min førsteprioritet.
Som formand er jeg deres repræsentant på jorden.
Jeg tror, dit sammenbrud har ændret-
- folks syn på de såkaldte reformer.
Bare rolig, jeg skal nok være en ædelmodig vinder.
Er alt klar til i aften?
Det tror jeg.
Du forventer da ikke en banket?
Blot en lækker middag -
- tilberedt af min smukke hustru.
- Der skjuler sig vist en trussel. - Jeg forstår ikke.
Vil han også have dig til eksamen?
Ikke en eksamen. Han vil vurdere min almene viden.
For at ...?
Han var ikke så konkret.
Han ville vel ikke love noget, han ikke kan holde.
- Vil du tage prøven? - Ja, hvis jeg kan få fri.
Det kan ikke skade.
Vi ses ovenpå efter middagen.
- Hos hvem af os? - Du bestemmer.
Så på mit værelse. Der er bedre lys.
Der er du. Så kan du hjælpe mig i tøjet.
Undskyld. Der var ingen bus.
Hvad sagde han?
Det er graviditetssmerter. Noget med ledbånd.
- Spørg mig ikke hvad. - Fint.
Jeg fik nogle øvelser, men det er bare kroppen, der tilpasser sig.
Der fandtes vist ikke ledbånd, da jeg fødte George.
Han er så sjov. Han hundser med Barrow.
Ja, Barrow er så god ved børnene.
- Tror du, han vil mænge sig? - Det er nok oprigtigt.
Han får næppe selv børn -
- og nyder deres selskab.
Miss Marigold har fundet sig godt til rette.
Ja, men de er alle...
Hvad er de?
De er kvikke og rare.
Hvad ville du sige?
Det, jeg lige sagde, milady.
Ved mr. Talbot, at De kommer i aften?
Nej. Jeg burde nok være hoppet ud af en kage.
Så skulle De vente helt til desserten.
Jeg må svare Clarkson -
- ellers finder mama ud af det.
Det er en hemmelighed, Baxter.
Ja, selvfølgelig.
- Var det alt? - Ja, tak.
Det var farligt.
Nej. Hun siger ikke noget.
Og alle ved det alligevel snart.
- Så du vil takke ja? - Ja.
Hvis det altså er i orden.
Det er mor, der bliver ked af det, når hun væltes.
Og at du vælter hende -
- og overtager hendes trone, er kun endnu værre.
Men hvis man så bort fra det?
Jeg frygter, at det kan blive for hårdt.
Clarkson vil nærmest have, du arbejder der.
Og?
Jeg har haft en karriere som mor for mine døtre.
De har ikke brug for mig længere. Næste opgave.
Jo, de har. Er det ikke på tide at slappe af?
- Du er ikke ligesom Isobel. - Hvorledes?
Du behøver ikke et job.
Det gør hun heller ikke. Men hun vil gerne.
Vi ville begge nyde det.
Jeg er ikke gammel. Robert.
- Det sagde jeg heller ikke. - Nej?
Jeg er sikker på, at Anna ikke lyver.
Hvad skulle hun vide?
Hvis du vidste noget, så bliver jeg sur.
- Det ville være forræderi. - Lad nu være.
- Så du ved noget. - Velkommen til.
- Evelyn. Søde. - Så er jeg fuldkommen.
Hold da op. Vi er mange.
Lady Anne Acland. Mrs. Dupper og mrs. McVeigh.
Anne og jeg delte guvernante, og Jill kenderjeg også.
Der kan man se. Du kender jo Henry Talbot.
- Charlie mødte du vist på Brancaster. - Vi har mødtes siden igen.
- Marys svoger, Tom Branson. - Goddag.
Herhenne.
Jeg forstår, hvorfor du ville være en overraskelse.
Et helt bord med aldrende singler. Godt gået.
- Vi er krigsenker. - Jeg er ikke krigsenke.
- Glædeligt gensyn, mr. Rogers. - I lige måde.
Jeg har ikke kunnet glemt dig. Henry taler konstant om dig.
Nå, ved han da så meget om mig?
Er du tilfreds med fremskridtet?
- Ja. - Vi kører begge to på Brooklands.
I den bil, du prøvede?
Ja. Du skal nok blive interesseret.
- Nej. - Jeg er da.
- Vil du med, Tom? - Jeg rejser så sjældent.
Du er her. Tag med og se på fra pitten.
- Det vil du blive glad for. - Ja.
- Mary? - Tag med, Tom.
- Og dig? - Jeg kan ikke min kalender i hovedet.
Vent, til tiden nærmer sig.
Hvordan går det?
Hvad er det?
Røget laks fra gårsdagens middag ovenpå.
Citron?
- Det er løgn. - Hvad?
Mrs. Patmore gav mig to, men jeg glemte dem.
Ved du, hvad der ville være lækkert?
Peberrod med en smule cremefraiche.
Enig. Det ville være himmelsk.
Men vi har ikke noget. Hvad drikker vi til?
Jeg synes ikke, vi skal drikke.
Ikke hvis Hans Nåde føler, han bør stoppe.
Men man havde også et blødende mavesår.
Ja, men jeg vil ikke være illoyal.
Jeg bør gøre ligesom min foresatte.
- Og du bliver ikke vrissen? - Det tror jeg ikke.
Hvad er næste ret?
And.
Er skindet sprødt? Spurgte du mrs. Patmore til råds?
Vi talte om, hvordan du er at lave mad til.
- Det ved hun nok meget om. - Det gør jeg også.
- Godnat. - En taxi?
Skal jeg ikke følge jer hjem? Hvor bor I?
- Hos min tante på Belgrave Square. - Perfekt.
- Hvad med det? - Det ville være skønt.
Men jeg skal læse, så jeg går direkte hjem.
- Er du sikker? - Det er jeg.
- Skal han være. - Jeg håber, vi ses igen.
På Brooklands. Du vil nyde det. Der er ganske fint.
Det lyder helt fristende.
Farvel, Evelyn.
- Du er en skat. - Skal vi?
Jeg håber, du tager med i næste måned.
Også for at se mig køre, men primært så jeg kan se dig.
Jeg ved godt, at racerløb ikke er dig.
Det er ikke kun derfor.
Jeg ved ikke, hvorfor jeg ikke har fortalt det før -
- men Matthew døde i en bilulykke.
Det ved jeg. Evelyn fortalte mig det.
Så forstår du mig også.
Ja, selvfølgelig.
Bilen er din fjende.
Men den er min ven -
- og jeg beder dig bare give den en ny chance.
Du kører jo heller ikke i drosche.
Alletiders. Kom med herind.
Ih dog, mr. Talbot.
Forsøger du at overtale mig sådan?
Du skal ikke, hvis du ikke vil.
Mange koner tager ikke med.
Koner?
Jeg mener bare, det ikke behøver følge med. Det er ikke obligatorisk.
Men du vil gerne have det?
Ja. Så jeg kan være tæt på dig.
Henry, jeg må sige -
- at det går meget hurtigere end ventet.
Jeg ved godt, jeg ikke er typen, du leder efter.
Mine muligheder er i bedste fald beskedne...
Og du er en god fangst.
Men du er også -
- en kvinde, jeg har forelsket mig i.
Det lyder ynkeligt, ikke?
Nej, på ingen måde. Det er et godt argument.
Tak.
Det ser ikke ud til at klare op. Skal vi løbe?
Du bestemmer.
Kom, pas på.
- Blev I fanget i regnen? - Kun lidt.
Vi fandt læ, indtil den tog lidt af.
Hvor romantisk.
Kirsten Giftekniv?
Han er sød, han er vild med dig og han er vild med biler. Nok sagt.
- Det går ikke. - Hvorfor ikke?
Han skal jo slå sig ned før eller siden. Hvorfor ikke i Downton?
- Ja - Han er ikke rig.
Hverken som dig eller dit barn. Men han er en gentleman.
Og det kommer fra mig.
- En drink? - Whisky og vand, tak.
- Og Ediths hjertenskær? - Kommer fredag.
- Lige før åbningen. - Jeg kunne godt lide ham.
- Han virkede fin. - Men møgkedelig.
Alle vil nyde godt af Ediths lykke.
Hun har belemret sig selv med et barn.
Marigold er sød, men hvem vil dog adoptere hende?
Jeg troede, du havde glemt mig.
Så fandt jeg dig. Bilen ville ikke starte.
- Stark måtte hjælpe med håndtaget. - Godt, vi ikke skal gå.
- Hop ind. - Ja.
Men først.
Det føles dejligt og helt automatisk.
Og det er godt?
Det synes jeg-
Jeg håber, det er i orden.
Jeg fik Deres brev og vil gerne drøfte det.
Det er miss Cruikshank. Larrys forlovede.
Ja, det har jeg læst.
Det er lidt påtrængende, men jeg ville møde Dem.
Ved Deres forlovede det?
I har ikke altid været på lige god fod.
- Ikke just. - Jeg blev meget glad -
- da hun spurgte, om hun måtte hjælpe mig.
Bebrejd ikke ham. Det var alene min idé.
Livet er fuldt af overraskelser.
De og Larry kom skævt ind på hinanden.
- Det kan man godt sige. - De skal vide -
- at ikke alle i familien Merton har det sådan.
Jamen, dog.
Nu ved jeg ikke, om jeg kan tale forretninger.
Har lady Grantham modtaget brevet?
Ikke mig bekendt.
Men dr. Clarkson har fortalt dem, at Cora takker ja.
Vi kommer til åbent hus for at støtte.
- Sig ikke noget. - Jeg hader den slags.
Hun vil blive sur på os.
Det er jeg bange for.
Det er pudsigt, at I skal sammen til eksamen.
Min opgave er meget mindre. Daisy har seks opgaver.
- Tak. - Det er flot -
- du giver dig selv en ny chance. - Hun skal have frokost.
- Mig med. - Har jeg tænkt på. Også til mr. Dawes.
Bed mr. Mason tage med. Det vil han gerne.
Nej, ikke når han har så travlt.
Jeg siger det. Måske vil han kigge ind.
Kan du ikke lade ham være?
Daisy? Det var ikke pænt.
Jeg forstår det altså ikke.
Det er nerver. Hun har arbejdet hårdt.
Ja, det er til dels nerver.
Men det er nok ikke kun det.
Og jeg skriver til mr. Mason.
Skønt. Nu kan vi følges ned.
- Så er vi mindre nervøse. - Bestemt.
Jeg ville kigge ind på børneværelset.
- Må jeg komme med? - Naturligvis.
Godaften, barnepige. Det her er mr. Pelham.
- Godaften. - Godaften.
Kunne I vente her, mens jeg går i systuen?
Ja, selvfølgelig.
Det er Marys søn George -
- og min afdøde søster Sybils datter, Sybbie.
Og det her er Marigold.
Gud velsigne dig, Marigold.
Sikke et skønt sted at vokse op.
Det håber jeg.
Jeg har været stuepige i mange år.
Kan jeg nu ikke rede en seng?
- Han kan ikke lære at være ægtemand. - Godaften.
- Hvad vil du? - Bare kigge forbi.
- Hvad er de?? - Da er som hk -
- til mrs. Patmore. - Igen?
- Det er pænt af Dem, mr. Mason. - Hvorfor?
Har du set Køkkenhaven?
Vi har grøntsager nok til en hel hær. De har mere brug for dem.
Lyt ikke til hende.
Jeg synes, det er skønt-
- med friske grøntsager til mig.
Jeg vil lave suppe og fond.
Jamen...
Jeg vil gå igen.
Måske gør I det, men jeg ville placere nogen i hvert lokale. For at holde øje.
- Mon ikke. - Det er en god idé.
Carson, kan du klare det?
Naturligvis, milady. Og det er kun i stueetagen?
De starter i det lille bibliotek -
- så det store, det malede værelse -
- rygerummet, riddersalen, Spisestuen og så ud igen.
Afspær trapper og den fjerne fløj. Hvem er guider?
Behøver vi dem? Kan de ikke bare gå rundt og kigge?
Næppe. Ikke hvis de skal have en god oplevelse -
- og ikke stjæle.
- Hvem kender husets historie? - Kun mr. Pattinson.
- Men han er bortrejst. - Så lad som om.
- Lady Mary, Edith, mr. Branson... - Jeg ved intet.
- Jeg sælger kun billetter. - Lady Grantham, så.
De og Deres døtre tager ti hver, så der højst er 30 her ad gangen.
- Du milde. - Det er ligesom belgierne -
- der afventer invasionen. - Eller aber i bur.
- Er alle med? - Må vi sidde ned?
Det er trods alt hele ni timer.
Find en diskret stol i et hjørne, men hold øjnene åbne.
Rejs jer, hvis familien kommer.
- Hvad med frokost? - Sandwich hos Hendes Nåde.
Vi dækker to teborde. Mr. Molesley, De kan servere -
- og Daisy overtager Deres plads i hallen.
Se præsentable ud.
Godt.
Ved du, hvor min stok er?
Jeg har tænkt mig at bruge den i morgen.
Hvis du skulle fange en tyv?
Man ved aldrig.
Den er ikke i hytten.
Det kan være, den blev efterladt i garderoben.
- Han ved meget om alt. - Det gør han faktisk.
- Nød du turen til London? - Ja.
Skal du med til Brooklands? Jeg gør, hvis du gør.
- Det bliver ikke sjovt, men... - Du vil gerne se ham.
Det er ikke derfor.
Vi kunne godt gå en tur i parken.
Jeg vil gerne komme videre. Komme over mig selv.
Han bad mig give biler en chance mere. Det bør jeg.
Så fornuftig. Jeg kan næsten ikke genkende min søster.
- Er det kærlighed? - Ti dog stille.
Han er sød og meget organiseret.
- Tom var jaloux. - Men hvad med fremtiden?
Ender han som bestyrer af en andens gods?
- Hvad med Edith? - Hun har jo sit blad -
- og kan udvikle sig til en interessant kvinde.
For ti år siden havde den tanke skræmt dig.
Vi og verden har forandret sig.
Han er en gentleman. Det kan du ikke benægte.
Hvis bare hun elsker ham. Men vi bør ikke opmuntre hende.
Hun fortalte ham ikke om Marigold.
- Godt. - Det kommer hun til.
Lad hende selv afgøre det.
Se at få sovet inden den frygtelige dag i morgen.
Andrew? Hvad lavede du på mr. Barrows værelse?
Vi Jeg lånte en bog.
En bog? Hvor er den?
Derinde. Jeg henter den i morgen.
Godnat, mr. Carson.
- Andrew, sæt bordet her, tak. - Ja, mr. Carson.
Tak, mr. Molesley.
ÅBENT HUS
Ikke løbe.
Undskyld ventetiden. Kan I samle jer grupper på ti?
Vi har ventet siden klokken ni.
I er med i næste gruppe.
- Tak. - Nej, den tredje jarl byggede det.
Eller han byggede snarere omkring det-
- for det her lokale er fra middelalderen.
Det er fra et kloster, som kong Henrik solgte -
- efter klosternedlæggelserne.
Deraf navnet Downton Abbey?
Det vil jeg tro.
Hvem har malet det der?
Det ved jeg ikke, men det her...
Det er malet af Reynolds, så det er værd at kigge på.
Det der er også godt.
Fortæl om de mennesker.
Jo, de var alle sammen pragtfulde og levede det liv.
Her er ikke rart.
Nej?
Det er det om aftenen med lys og ild i pejsen.
Hvad med arkitekten?
Sir Charles Barry? Ja, han byggede Westminster Palace -
- eller han gjorde dem færdige -
- og han har bygget mange skønne store bygninger.
Nej, det er vist ham, tror jeg.
Eller hans søn.
Eller måske er det hans far.
Hvem er pigen?
Den lille pige er en dreng, men hvem skal jeg ikke kunne sige.
Gudskelov, bedstemor.
Hvad kan jeg fortælle?
Den fjerde jarl samlede bøgerne.
- Han elskede bøger. - Og hvad mere?
Heste og kvinder. Hvor er din mor?
- Hun er i riddersalen. - Tak. Undskyld mig.
Hvorfor er skjoldene på kamin-gesimsen tomme?
Det har jeg aldrig bemærket.
Det var da sært.
- Jeg aner det ikke. - Cora!
Undskyld mig.
- Vidste du det, sidst jeg var her? - Mama, ikke nu...
Vidste du det, sidst jeg var her?
Og du lod mig plapre om min sejr.
- Ved Robert det? - Mor, du skal ikke kede gæsterne...
Ti stille. Undskyld mig.
- Hvem er Robert? - Undskyld.
Er alt vel?
Jeg er på vej op til Hendes Nåde.
Hun får brug for et glas og en vifte. Har du hørt det?
Hvad er der?
Coyle har skrevet til mig.
- Hvad? - Han vil have, jeg besøger ham.
Lad være med at svare. Ignorer det. Brænd det.
Der er ingen i biblioteket.
Jeg kommer straks, mr. Carson.
Daisy, kan du afløse mig? Jeg skal dække bord.
- Hvad med sandwicherne? - Det klarer jeg.
Dugene.
Du tror, det er løgn, hvad der skete deroppe.
Lad os se.
Min søns kone -
- som jeg har behandlet som en datter.
- For meget. - At hun tager del-
- i ydmygelsen af mig -
- og jubler, når jeg ligger i støvet.
Små slag.
Hverken du eller Cora styrer noget af det her.
I har været uenige, men ingen af jer lykkedes.
Havde mr. Chamberlain blot talt.
Han ville ikke sige noget.
Mama, sandheden er -
- at embedsstanden ikke lytter til os mere.
Vi har ingen indflydelse.
Det kan du sige. Dit liv er blevet reddet.
Akut behandling bliver ikke påvirket.
- Vær nu lidt fornuftig. - Jeg er træt af fornuft.
Var valget princip eller fornuft -
- ville jeg altid vælge princip.
Sig til Cora, at jeg ikke vil se hende -
- før jeg har accepteret hende som forræder.
Hvorfor er hun helt oppe at køre?
Du kender jo mødre.
De bliver så hidsige.
Min mor gør.
Der kan du bare se. Det gør min også.
- Hvad laver du her? - Jeg er kommet for at se huset.
Med min mor og far.
- Ved de, hvor du er? - Nej.
Hvorfor er jeres hus så stort?
Jeg ved det faktisk ikke.
- Det var sådan, man gjorde. - Hvad med noget mere hyggeligt?
De har sikkert penge nok.
Måske. Men du kender det.
Man kan lide det, man kender.
Hvad laver du her?
- Det kunne du lide at vide. - Din laban!
Lad ham være. Der er ingen skade sket.
Er De nu sikker? Bør vi ikke tjekke hans lommer?
Det tror jeg ikke.
Han var mere filosof end tyv.
Så huset er klar?
Og klar til at tage imod mine gæster.
- Hvem skal passe det? - Min niece. Min søsters.
Hun har indvilliget.
Hvor skal gæsterne komme fra?
Jeg annoncerer i avisen.
- Hvordan skal de kontakte dig? - Hvad tror du?
Jeg har fået installeret en telefon.
Din egen telefon? Ih, du milde.
Du er jo en sand pioner.
Har du fundet nogen at slå?
De kunne alle sammen trænge.
Men det går fint?
Det ser sådan ud.
Kan vitale sammen?
- Bestemt. - Jeg går.
Det er måske ikke noget.
Jeg er bekymret for Andy.
Det er måske ganske uskyldigt. Jeg kan tage fejl.
Men han er ung, og De bør vide det.
Lady Grantham, hvor skønt.
Min kommende svigerdatter, miss Cruikshank.
Hun var nysgerrig, så jeg tog hende med herhen.
- Hun har mødt mrs. Crawley. - Hvad sagde Deres forlovede?
Jeg tror, der er sket en misforståelse.
- Han er ikke mrs. Crawleys fjende. - Nej?
Det indtryk får man ellers.
Fortæl mrs. Crawley, at jeg er hendes ven.
Ingen af os vil stå i vejen for hende.
Det lover jeg.
Javel, interessant.
Interessant og opmuntrende.
Jeg nøjes med interessant.
Fortsat god dag til jer.
Mama, kan vitale sammen?
Nej, det kan vi ikke.
- Har folk spist middag? - Ja.
De drikker kaffe -
- på Hendes Nådes værelse, så vi skal ikke derop.
Sikke en dag.
- Jeg håber, du har smidt brevet ud. - Ikke endnu.
Det bør du gøre.
- Måske. Jeg må tænke over det. - Over hvad?
Det er du ligeglad med.
Det ved du ikke noget om.
Og det vil jeg gerne tale om, mr. Barrow.
Skal vi gå, mr. Carson?
Ja, gerne.
Jeg håber ikke, De vil slå mig.
Nej. Men jeg vil ikke gå rundt om grøden, mr. Barrow.
Jeg har fået at vide, at De og Andrew har et arrangement.
Ikke det igen.
Jeg ville lade det ligge -
- men i aftes så jeg ham forlade Deres værelse.
Hvor længe skal der gå, før jeg bliver vist tillid?
Det er meget fint, men vi taler om en påvirkelig ung mand -
- som jeg må passe på.
Jeg lover, at der ikke skete noget, De ikke kan billige.
Kunne jeg bare være sikker på det.
Så mit ord er stadig ikke tilstrækkeligt -
- efter alle disse år?
Jeg ville ønske, det var.
Hold da op. Og det er alt sammen fra billetsalget?
- Det er mange penge. - Kan vi mon holde åbent hus -
- regelmæssigt? - For velgørenhed?
For os. Huset er dyrt at holde kørende og giver intet afkast.
Det kan du ikke mene, Tom.
Tage imod penge, så folk kan snuse rundt i vores hjem?
Afskyeligt forslag.
- Det er da en frygtelig tanke. - Godt, så.
Men en skønne dag kan vi ikke sige nej-
- til så store indtægter. - Da er jeg forhåbentligt død.
Men Tom og Isobel havde ret.
Folk er nysgerrige efter at se vores hjem.
- Og det er da trist. - Hvorfor?
Fordi vores liv så er noget fremmed -
- noget, man vil betale for at se -
- som var det et museum eller den fede dame i cirkus.
Typisk dig at kaste en skygge over en vellykket dag.
Jeg fik besøg af et bortløbent barn. Han mente, det var tosset at bo her -
- når vi kunne bo i et hyggeligt normalt hus.
Stop nu. Downton Abbey -
- er vores hjem. - Jeg håber, vi bliver.
Men vi ved vel alle godt, at det næppe varer evigt.
I lyder som svæklinge.
George og jeg er heldigvis stærkere.
Det betvivler jeg ikke.
Og vi skal ingen steder.
Danske undertekster: Jens Kristiansen, SDI Media